![Emelkedjen fel és érezze az illatot](https://nemzetiszinhaz.hu/image?src=uploads/images/2018_MITEM/MayHeRise_Libanon_Mitem/May_he_rise_Libanon_mitem_0001.jpg&w=600&h=400&zc=0&a=t)
Emelkedjen fel és érezze az illatot MITEM 16
„Csak olyan Istenben hinnék, aki tud táncolni” (Friedrich Nietzsche: Imígyen szóla Zarathustra)
A Felemelkedés egyszerre táncelőadás és szertartás, amelyben a halál előjön a föld mélyéből és az élet szertartásává lesz. A nő, a gyászoló papnő összehívja a férfiakat, hogy megtapasztalják a gyász és veszteség kínjait. Mint egy istennő, az élet és halál mezsgyéjére vezeti őket, ő mozgatja a testüket és félelmeikből nő ki az életigenlés. Megkérdőjelezi saját férfiasságukba vetett hitüket – az erőt, hősiességet és szívósságot; amely merevség, lassúság és elmúlás – felszínre hozza esendőségeiket és gyengeségeiket, hangja erejével és siralmaival is lecsupaszítja tehetetlenségüket.
A Felemelkedés Ali Chahrour trilógiájának záró darabja. Mindhárom előadás a gyászszertartásokról, azok gazdag mozgáskincséről és a test jelenlétének kérdéséről szól. A Fatmeh és a Leila halála után következő Felemelkedés tovább gazdagítja az értelmezések világát egy siratóénekekre, gyászra és táncra épülő előadással. Felhasználja az arab emlékezet modáit és legendáit, a helyi – pontosabban Mezopotámia Fekete Föld néven ismert vidéke – sajátos mozgáskultúráját.